En liten jämförelse
Det har vid några tillfällen gjorts likheter mellan materielsystem och personal dito. ”Det vore bättre att vara en stridsvagn än en människa för då skulle man skötas och vårdas efter ett noga uppgjort program för att säkerställa säker drift”.
Skulle FM hantera sin personal på samma sätt som FM hanterar sin materiel och sina anläggningar så borde utfallet följaktligen vara betydligt bättre för människorna i systemen.
Alla system FM använder har en utvecklings och driftsättningsfas, det kostar mycket pengar. Att sedan ha ett system igång under många år innebär kontinuerliga utgifter. När systemet sedan ska avvecklas så kostar det också stora summor. Skrotning på ett korrekt sätt, återställning av miljö, fylla igen bergrum m.m., allt kostar pengar men måste genomföras. Hur skulle det se ut om FM bara ställde ut ett antal uttjänta lastbilar vid vägrenen för att låta en kommun ta hand om skrotet?
Det mänskliga kapitalet, FM personal, är också ett system. Då är min fråga:
- Var är pengarna till avveckling och återställning av humankapitalet? Efter utryckning så ställs den före detta soldaten bokstavligen vid vägrenen för att, i bästa fall, bli omhändertagen av andra instanser.
Bättring i sikte
Visserligen finns det omställningsprogram för militär personal som väljer att sluta, vi har trygghetsstiftelsen och vi har karriärväxlingsprogram. Men för den som gjort utlandstjänst och därefter muckar finns egentligen ingenting mer än ett telefonnummer i fickan med uppmaningen ”Ring om Du vill nå´t” samt en inbjudan till en återträff efter några månader. I och med FS17 återkomst så har det dock börjat röra på sig i positiv riktning, en förändrad och bättre attityd kan märkas. Misstagen från Bosnienmissionerna m.m. ska inte göras om.
Men det är långt kvar. Vi behöver ett veterancenter av samma typ som nu Norge har öppnat i Kongsvinger. Det finns en utmärkt veteranutredning att ta avstamp ifrån och det finns flera ideella organisationer vilka vill hjälpa till. Så vad väntar vi på?
Kan vi lägga 900 miljoner i rekrytering och annonsering de närmaste tre åren borde vi kunna lägga lika mycket på återställningsinsatserna. FM gamla, icke uttalade personalpolitik att ”Du är ingenting värd när Du inte längre är produktiv, du ska bara försvinna så tyst som och obemärkt som möjligt”, måste förändras i grunden.
Detta är en ledningsfråga,
Borneo
NATO må leva uti hundrade år
1 timme sedan
4 kommentarer:
Problemet är att personalkostnader inte kvantifieras annat än i kr per anställd och år. Det finns inga siffror som visar på vad det kostar om en person i en viss kategori slutar eller gör ett sämre jobb pga dålig motivation.
Vad en stridsvagn kostar, och vad det kostar om man inte underhåller den är enkelt att ta fram och så görs också inför inköp. Därför är det enkelt att räkna på vad det kostar att inte underhålla ett exemplar över tiden.
Dessutom finns på HKV en allmän vetskap att det är dyrt och svårt att bli av med personal inför nerläggningar. Det finns således mindre incitament att vara hygglig mot personalen, för personal som slutar frivilligt kostar inget i vid en snar nedläggning av ett förband.
Att det sedan är fel personal som slutar, dvs de som är företagssamma och inte bara väntar på löningen, är svårare att föra fram i diskussionen. Mycket, igen, beroende på att dessa typer av kostnader inte är konstnadssatta i kronor.
Först när personal räknas i pengar kan vi får en bra personalpolitik, hur motsägelsefullt det än verkar.
Borneo har rätt, jag fruktar att 19:29 också har rätt. Det finns en annan grund för värdering: den operativa, men den förutsätter att handläggare och beslutsfattare ser frågan som vem man skulle vilja ha bevaka skottfältet till vänster om sitt eget. Inför striden vill man också ha försäkringen i ryggen att går det åt h:e så finns sjukvårdaren där som räddar mig. Vi är långt därifrån, för långt, i förvaltningen. Det är klart vi ska vara förvaltningsmässiga, men det är ett medel att nå målen - inte mål i sig.
Alltså personal anses var "slit och släng" vara av FM. Budskapet som gått ut bland annat från Patric Dalé är att om man inte tror på den nya Försvarsmakten så..."sluta då".
Vad händer då om för många slutar?
Ja de ersätts med ny personal. Lite så är det tongångarna gå. Problemet blir bara vem som ska utbilda den nya personalen om den gamla slutat. Och det absolut största problmet idag är man från HKV:s sida inte verkar bekymra sig över den kompetensbrist som uppstår då erfaren personal slutar...
Om det var någon som uppmärksammade konferensen om civilt meritvärde 11-12 november på Karlberg (där näringslivet o FM möttes) så var det exakt den frågeställningen som avhandlades där. Konferensen kan ses som en "kickoff" för detta arbete. PERSS samt mil. kamratföreningar tillsammans med fem nyligen utsedda pilotförband jobbar nu med ett helhetskoncept för rekrytering där avvecklingen och livet efter är en central del.
Så allt är inte så nattsvart som man kanske kan få intryck av här...
/FK
Skicka en kommentar